Rädda runor och ristningar
Det allt varmare klimatet ger i framtiden mer nederbörd och en förlängd växtsäsong. Alger och lavar trivs i den fuktiga miljön och påverkar runstenar och hällristningar. Hällbilder och runor blir svårare att tyda och kommer att behöva rengöras oftare.
![](https://historiska.se/wp-content/uploads/2015/06/runsten_barby.jpg.jpg)
Ett runstenspar, rest av samma familj på vikingatiden vid Funbo i Broby, Uppland.
Den ena stenen var vid fototillfället fortfarande inplastad och väntade på att täckas av. Den andra stenen var precis rengjord och runorna imålade. Texten lyder: ”Tjägn och Gunnar reste stenen efter Väder sin broder”. Foto: Thorgunn Snaedal, RAÄ.
Sten påverkas långsamt av naturliga processer, men föroreningar, försurning och människors slitage bidrar också till att stenen vittrar ytterligare. Stenytorna blir porösa, vatten tränger in och det leder till frostsprängning.
Nya skydd för ristningar
Nu söker man nya sätt att skydda hällristningar och runstenar. Hällar täcks med isolering och presenningar i geotextil under vintern för att minimera frysning. Runstenar rengörs med inplastad fuktig cellstoff som bryter ned lavarna snabbare. Därefter kan runorna målas i med färg. Men mer utveckling och nya metoder behövs för att förlänga livet på våra runor och ristningar.
Text. Inga Ullén